23.976 Ro RETAiL
Akelei. Akelei.
Claire ?
- Dă-te mai încolo. - Mulțumesc.
Anagramă pentru "roast mules".
Zece litere, se termină în "t".
- Nu mă pricep deloc. - Nici eu.
"Somersault".
Bletchley.
Sunt numai câțiva pași.
Știu.
Am mai fost aici.
Autobuzul pentru Yardley...
La 100 de km nord de Londra
Biroul de decriptări și criptanaliză contra Germaniei naziste
Alo ? Da. Vă fac legătura la interiorul acesta.
Vă rog, așteptați.
- Dl Skynner ? - Intră.
La revedere, dle.
Eu nu am vrut să te întorci.
Logie spune că are nevoie de tine.
Așa că te-am adus.
Ședință în jumătate de oră. Și să nu scoți un sunet.
Participi la ea doar pentru impresie.
Doamne, Doamne. Chiar arăți îngrozitor.
- Ți-am dus dorul, Tom. - Știu de ce mă vrei înapoi, Guy.
Ai pierdut bijuteriile coroanei, nu ? Ai pierdut "Rechinul".
Am primit un apel de la o stație de interceptare din Scarborough.
Au început să recepționeze un singur cuvânt, emis din oră în oră
de la Comandamentul submarinelor din Sainte-Assise.
- În Morse ? - Nu, voce.
- Akelei. - Ce înseamnă ?
- E o floare. - Știu că e o floare, Guy.
Aquilegia. Căldărușă. Dar ce înseamnă ?
Înseamnă "Schimbați codul meteo".
Nemții și-au trecut submarinele pe o nouă carte de coduri
și am rămas iar pe din afară.
- De asta sunt americanii aici ? - Skynner e panicat.
Vor să-i ia imperiul.
Uite și echipa noastră.
- Tu ! Tu ! - Salut.
- Ești în Marina Regală ? - A, da, scuze.
- Doar pentru o zi sau două. - Care e numele navei tale ?
Doar nu vă așteptați să rețin toate detaliile.
Îmi pare rău.
Bun venit la Bletchley Park, dle.
Trei convoaie au plecat din New York în ultima săptămână
și sunt pe ocean acum.
Convoiul SC 122:
cincizeci de nave comerciale, transportând combustibil, tancuri,
minereu de fier, bauxită, carne, zahăr și grâu.
Convoiul HX 229 a plecat luni din New York.
Patruzeci de nave comerciale, ducând explozivi, mangan,
cherestea, lapte praf.
Convoiul 229-A a părăsit marți New York-ul,
cu oțel, cherestea, lapte praf...
Nu vreau o listă de cumpărături. Care e totalul ?
O sută patruzeci și una de nave, în total aproape un milion de tone.
- Încărcătura e de încă un milion. - Și unde sunt submarinele ?
Se crede că sunt trei grupuri de submarine care operează
în nordul Atlanticului, de joi de la miezul nopții,
aici, aici și aici.
Joi, la miezul nopții ?
- Dar unde sunt acum ? - Mă tem că nu știu.
Credeam că de asta suntem aici. Oamenii noștri n-au putut afla nimic.
Ne spui că cea mai mare flotă de nave comerciale
pe care am trimis-o vreodată peste Atlantic
se îndreaptă spre cea mai mare concentrare
de submarine germane aflate vreodată în Atlantic
și tu n-ai habar unde sunt blestematele alea de submarine ?
- Domnilor, dacă pot... - Gura.
Cât fac convoaiele ?
Puțin peste 350 km pe zi.
Aș zice că avem maximum patru zile
până să poată fi atacate din poziția unde a fost văzut dușmanul.
Deci, Leonard, izolarea noastră
se va termina în patru zile ?
Se poate.
Totul este posibil, Leonard, dar este și probabil ?
E probabil să spargi codul ăsta... Cum i-ai zis ?
"Rechinul" ? Până să fie convoaiele în raza de acțiune a submarinelor ?
- Va fi prioritatea noastră. - Știu asta, Leonard.
Nu asta te întrebam.
Dle, cum mă presați, da, cred că putem reuși.
Asta credeți cu toții ?
Acum știm mai multe despre "Rechin" decât ultima dată.
Dacă Guy crede că putem reuși, aș ține cont de aceasta cu siguranță.
Și tu ?
Nu pari să ai prea multe de spus.
Tom Jericho e cel care a spart codul. Dacă este cineva care...
Poți sparge din nou "Rechinul" în patru zile ?
Ai cel mai mic habar despre ce vorbești ?
A avut o lună de concediu medical, nu cred că și-a revenit total...
Enigma este o mașină de codat foarte sofisticată,
iar "Rechinul" este cel mai perfecționat cod al său.
Nu vorbim despre rebusul din "The Times".
Are 12 kg, cu tot cu baterii, și poate fi luată oriunde.
Mașina Enigma. Germanii au mii precum aceasta.
Ce face ?
Transformă mesaje scrise simple într-un galimatias.
Apoi galimatiasul este transmis în limbaj Morse.
La celălalt capăt, este o altă mașină Enigma, ca să descifreze mesajul.
Apasă aceeași clapă de câte ori vrei, de fiecare dată vă ieși altceva.
- Și aveți una a voastră. - De la Biroul Polonez de Decriptare.
Și atunci care e problema ?
Problema ?
Mașina are 115 milioane de milioane de milioane de combinații,
în funcție de cum montezi tamburii și cum conectezi prizele.
Și asta înseamnă "Rechinul".
Nu, nu. Codul ăsta îl putem sparge.
"Rechinul" e codat pe una cu patru rotoare, special pentru submarine,
având cam 4.000 de milioane de miliarde de poziții inițiale.
Și...
nici n-am văzut vreuna.
Sfinte Sisoe !
N-am înțeles niciun cuvânt.
Poate cineva să-mi răspundă simplu la o întrebare simplă ?
- Vom ieși din izolare până... - Nimeni nu poate fi sigur, dle.
Da sau nu ?
- Nu. - Mulțumesc.
Deci nu va fi gata în patru zile. Când atunci ?
Spune.
Nu pot compara decât cu prima spargere a "Rechinului".
- Și cât a durat atunci ? - Zece luni.
E o zi mare pentru Adolf Hitler !
Zece luni ?
Dar l-ai spart ?
Da.
- Cum ? - Mă tem că nu vă pot spune.
Cred că e vremea...
Cred că e vremea să mă înapoiez la Londra.
Nu e doar un milion de tone de marfă, ci un milion săptămânal !
E capacitatea noastră de a susține Rusia, armata din nordul Africii,
să invadăm Europa și să-i alungăm pe nemți.
Este vorba de tot războiul ăsta blestemat.
Mulțumit ? Acum trimite-l pe idiot înapoi de unde a venit.
Nu irosi chibritul.
Înapoi la Mayfair ?
Nu.
Câți oameni știau despre codul meteo german,
cât de important era pentru noi ?
Cam o duzină. De ce ?
Îmi faci o listuță ?
Ce cauți aici, dle Wigram ?
Crezi că e un spion în Bletchley Park ?
Sunt Cave, de la Serviciul de Informații al Marinei.
Voi fi legătura cu Amiralitatea. Am primit un birou în baraca dvs.
Am acces la toate informațiile.
- Adică ? - Adică știu cum ai spart codul.
Ai folosit o copie a cărții de coduri meteo a Marinei germane.
Așa ai înțeles cam ce înseamnă semnalele lor meteo.
O pot vedea ?
La miezul nopții, acum două zile, germanii au schimbat-o.
- Așa că o avem degeaba acum. - De ce crezi că au făcut-o acum ?
Nu știu.
Și cealaltă ?
Codurile pentru semnale scurte.
Submarinele o folosesc să raporteze poziția, direcția și viteza.
Din păcate, dacă nu știi unde e sau ce face submarinul,
cartea pentru semnale scurte nu ți-e de ajutor.
Doi oameni au murit să salveze cărțuliile astea
de pe un submarin ce se ducea la fund.
Fasson și Grazier.
Am surprins submarinul la suprafață, în estul Mediteranei.
S-a scufundat cu ei înăuntru, căutând să ia Enigma cu patru tamburi.
În noiembrie '42. Eram pe un distrugător.
A fost ultima mea navă.
Bletchley este atuul nostru în acest război.
Comanda unu și șase, te rog.
Poftim.
Fetelor, eu am plecat.
- Ne vedem mai târziu. - Sigur.
Domnișoară Wallace ?
Domnule Jericho. Când ați revenit ?
Chiar azi. Cum o mai duci ?
Eu cum o duc ?
Da, bine. Cum o mai duce ea ?
E... e Claire.
- O să-i spui ? - Dacă o văd.
N-a dormit acasă în ultimele două nopți.
Îmi pare rău.
Bună dimineața, domnule.
- Îngrijorat pentru copilașii tăi ? - Puck !
Thomas !
Am auzit că nu mai ești nebun.
- Crede că a găsit un rezultat. - Crede ?
De ce nu ?
Ai fost în baracă ? Hai, termină cu asta.
N-am nimic, Puck.
Sigur că da.
Betty, așteaptă-mă !
Domnilor, printre noi se află o fantomă.
Tom, ce mai faci ?
- Foarte bine. - Ai evadat sau cum ?
Credeam că aici e ospiciul.
Fir-aș al naibii !
- Cum merge cu revoluția, Alec ? - Progresează, tovarășe.
- T... T... T... - Da, eu sunt.
Vreau să văd toate mesajele "Rechin" pe care nu le-am putut descifra.
- Nu știu dacă ești pregătit. - De ce nu ?
Oricum, nu ai înnebunit din cauza "Rechinului".
Nu-i așa, Tom ?
Cred că știți cu toții.
Crezi că m-am făcut de râs ?
Uită tot. Te afli printre prieteni.
Deci, ce e cu decriptorii ?
Kingcome, De Brooke, Upjohn, Pukowski.
Care are musca pe căciulă ?
Puck și-a pierdut părinții când a fost invadată Polonia.
Fratele lui a dispărut. Îi urăște pe nemți.
Pinker ? O face pe artistul, nu ?
Scrie povestiri polițiste.
Baxter. Se spune că doarme cu poza lui Stalin sub pernă.
Dacă n-ai auzit, Stalin e aliatul nostru.
- Și Jericho. Vestitul domn Jericho. - Matematician.
A luat-o puțin razna, nu ? Pentru o fată.
L-am luat de la Cambridge în prima zi a războiului.
A muncit până la depresie și l-am trimis înapoi să se facă bine.
Și asta este tot.
Niciodată nu este tot.
Încă nu s-a terminat schimbul, doamnelor.
Toate mesajele de la ora 3 de la Beaumanor trebuie migălite.
Știi, dacă nu porți ochelarii, nu arăți chiar rău.
Știi, dacă nu port ochelarii, nici tu.
Claire ?
Aici sunt.
Scuze, a durat o veșnicie.
Acum știi unde stau.
Nu e chiar pe potecile bătute.
E mai bine decât să fiu spionată de proprietărese.
S-a aflat că am o cameră liberă, așa că am cedat-o.
Dar Hester e grozavă. Mă tem că n-are zahăr, dar e Lapsang.
Și dintotdeauna am crezut că zahărul strică ceaiul negru, nu ?
N-am de unde să știu. Ești primul meu Lapsang.
Am știut că o să mă inviți să ieșim.
Parcă tu m-ai invitat.
Trebuia să începi cumva. În Baraca 8 nu sunt fete drăguțe ?
- De unde știi unde lucrez ? - În Baraca 3 evaluăm bărbații.
N-ai voie să-mi spui unde...
Oricum, se spune că ai făcut ceva inteligent și vreau să știu ce.
Dumnezeule... De unde te-au scos ?
Unde ne-au găsit pe toți ? Eu sunt cea norocoasă.
Sunt fete foarte deștepte lucrând ca funcționare de poștă.
Nu ca mine, cu registrul german.
Vreau fluturașul pentru albumul meu.
- Mi-l arăți și mie ? - Dacă vrei. E sus.
Acolo stă Hester.
Și asta e camera mea.
Ai fost foarte ocupată.
Unde e asta ?
Loch Feochan, Scoția, unde aș vrea să îmbătrânesc.
Dacă voi ajunge bătrâna. Ți se pare frumos ?
De ce ești matematician ? Îți plac adunările ?
Îmi plac numerele.
Cu ele, adevărul și frumusețea sunt același lucru.
Știi că ajungi undeva când ecuațiile încep să devină...
frumoase.
Și știi că numerele te poartă mai aproape de secretul lucrurilor.
Un trandafir e un text în clar.
Dumnezeule. Ce ai făcut ?
Ce a făcut ?
- Domnule Jericho ? - Domnișoară Wallace.
Am venit să o caut pe Claire. Îmi făceam griji pentru ea.
Bărbații îngrijorați pentru Claire Romilly ar umple un autobuz,
acesta nu-i un motiv să nu alertez poliția.
Ea ar fi prima arestată.
Dră Wallace, puneți vătraiul jos, vă rog.
Și, dacă știți unde este, spuneți-mi, pentru Dumnezeu.
A dispărut.
Mai exact, ce sunt acelea ?
Mesaje germane interceptate.
Da, asta știu.
Grupuri de cinci litere.
Marina germană folosește grupuri de patru litere,
deci sunt ale Armatei sau Luftwaffe.
Recepționate de stația de la Beaumanor.
Sunt trimise între 9:30 și 0:00 pe 17 aprilie, acum nouă zile.
- Dar nu sunt decodate. - De unde știi ?
Dacă ar fi trecut prin mașină, textul ar fi pe spatele lor.
Toate sunt din aceeași sursă: ADU, ADU.
Vă spune ceva semnătura aceasta, dră Wallace ?
Domnișoară Wallace ?
"Aricii Dansează Ușor".
Așa îi spunem noi.
- Ce este ADU ? - Nu știu.
Dar poți afla.
Îți dai seama ce îndrugi ?
Nu putem porni prin Bletchley căutând informații despre criptograme lipsă.
Dacă vrem s-o găsim pe Claire, trebuie să aflăm ce anume ascundea.
- Crezi că Claire este trădătoare. - Ar conta dacă ar fi ?
Bineînțeles !
Probabil că flirta cu un ofițer și a uitat să arhiveze mesajele,
așa că le-a ascuns, ca să nu aibă probleme.
Său le-a furat și apoi a fugit.
Chiar ești nebun, nu-i așa ?
Și eu aș fi și mai nebună să iau parte la aventura asta amatoricească.
Domnișoară Wallace !
Chiar tu ai spus că a dispărut.
Este normal ? Îi stă în obicei ?
Vine acasă întotdeauna, măcar să-și schimbe hainele.
Ai văzut.
Știi dacă se vede cu cineva ?
Mai exact, care îți este interesul ?
Mă găsești la Casa de Oaspeți a lui Armstrong din Albion Street.
ADU, dră Wallace.
"Aricii Dansează Ușor".
Fată prostuță...
Oamenii ăștia au un orar atât de ciudat.
N-am auzit... Domnule Jericho !
Aveți un oaspete. Puteți sta în salon.
Nu permitem oaspeți în dormitoare după ora 10.
Dnă Armstrong, este atât de drăguț să vă faceți griji,
dar o să risc, numai de data asta.
Cred că se poate, fiind de la Park.
Dle Wigram, ați dori o ceașcă de Ovaltine ?
Ovaltine ?
N-am mai gustat de... nu, nu...
Ovaltine. Mulțumesc. Nu știu dacă fizicul mi-ar face față.
Ce casă încântătoare.
Și imagini de vânătoare. Dumneavoastră vânați ?
Unde stai ? Aici ?
Minunat.
Cu ce vă pot ajuta, dle Wigram ?
Mă întrebam ceva.
Tu ești cel care a spart codul submarinelor.
Deschideți șampania.
Au revenit zilele fericite, nu ?
Apoi ai reușit să pierzi trenul.
Ce s-a întâmplat ?
Probleme personale.
Pot să păstrez un secret.
Războiul e nemaipomenit...
Pe timp de pace, oamenii trebuie să stea la locul lor.
Dar apoi izbucnește războiul, iar viața devine minunată.
Muncitorii devin eroi,
iar femeiuștile lasă să le cadă inexprimabilii ca niște domnișoare.
- Dacă asta... - Și mai ales tocilarii.
Scoși dintr-o răstoacă obscură într-un nor de mătreață
și invitați la bal.
La Bletchley, sunteți fermecători că piloții de vânătoare.
Fetelor care nu sunt de nasul vostru li se înmoaie genunchii
la gândul mărimii creierului vostru.
Dacă știți numai să vorbiți cu dosul...
Vorbesc despre tine și o fată pe nume Claire Romilly.
Suntem îngrijorați pentru ea.
Oficial lipsește de 14 ore. În realitate, sunt cam 48 de ore.
N-a mai fost văzută de când a plecat joi de la muncă.
Am înțeles că sunteți apropiați.
N-am mai văzut-o dinainte... dinainte să...
Firește. Ai primit vești de la ea ?
- Nu. - În afară de cartea poștală.
Să încercăm să ne aducem aminte tot.
Evităm neînțelegerile.
Ai fost în seara asta la ea acasă ? Răspunde fără să te gândești.
- Da. - Da.
Da.
Te deranjează dacă mă așez ?
Am lipsit o lună. Am vrut s-o caut.
Ai vorbit vreodată cu ea despre ce faci ?
- Bineînțeles că nu. - Dar o armă ? Vreo armă ?
Una din muzeul acela al vostru, luată dintr-un submarin capturat,
alături de cărțile de coduri, ursulețul căpitanului și restul.
Foarte inadecvat și fără gestiune, dar o să închid ochii.
Dar n-ai de ce să știi, un tip ca tine.
Pot să-ți verific haina ?
Dacă tot facem asta...
- Sigur nu te deranjează ? - Începe de acum.
Mă înțelegi, nu ?
Ieri, germanii ne lasă pe dinafară în nordul Atlanticului.
Azi, prietena decriptorului dispare...
Piere.
- El revine, dispare un pistol frumos. - Nu e prietena mea.
Atunci ce este ?
Eram... cred că s-ar numi că ne întâlneam, cam de o lună.
Asta ai pățit ?
Poftim ?
Claire Romilly este ceea ce a dat peste tine ?
Era la un concert.
M-am dus singur.
Tu ești. Mi-ai găsit pantoful.
După aceea, Claire, Hester... dra Wallace, cu care locuiește,
și cu mine, am ieșit împreună.
Săptămâna viitoare urma să fie Bach.
Trebuie să mergem.
Nu pot, sunt în tura de noapte.
Hester, biata de tine.
"Biata de tine" era una dintre expresiile ei.
Așa că am invitat-o.
Sper să nu ți se par îndrăzneață, dar ai vrea să mergem împreună ?
Sigur că ai vrut.
Și apoi ?
Apoi ?
Am trăit cea mai fericită lună din viața mea.
Nu cea mai fericită. Cea mai cumva.
- Poți ! Poți. - Nu pot.
Sigur că poți.
Gata ? Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
- Pardon. - Ba nu, nu poți.
- Claire ! - Aron !
- Îmi permiți ? - Te deranjează ?
Nu.
E clubul meu preferat.
- Și al meu. - Sunt sigură.
Cum obții bonuri de benzină să te plimbi la Londra ?
E secret, dragule. Cunosc pe cineva.
- Dar cum ? - Nu e ce crezi.
Trebuie să știi chiar totul ?
Nu știu de ce mă vrei pe mine. Să ne căsătorim înainte să se termine.
- Tom, nu. - Te iubesc !
Se spune să nu te îndrăgostești când e război. Nu știi ce urmează.
Te iubesc. Chiar te iubesc.
Nu la mine.
- E un cod, dragule ? - Da.
- Vreau să văd unde dormi. - Proprietăreasa are unele reguli.
Și eu am. Hester este acasă.
O să fiu tăcută asemenea unui șoarece. Promit.
Te-ai culcat cu ea ?
O să înțeleg că da.
Și apoi v-ați certat ?
Să ne certăm ? Nu.
Claire ? Iubito ?
Scuză-mă, iubitule.
Culcă-te la loc.
- Ce faci ? - Îți caut prin lucruri.
N-ai fotografii ?
Nu mi-ai dat nicio fotografie.
Ești plin de secrete, nu ?
Nu țin niciun secret față de tine. Te rog, vino în pat.
Asta ce e ? Care este entscheidungsproblem când e acasă ?
E ceva la care lucrăm la Cambridge.
E o mașină imaginată de mine care...
- Imaginată. Deci nu există ? - Te rog, vino înapoi în pat.
Asta e perfectă. Vreau să am ceva de la tine.
- Dă-mi-o înapoi. - De ce ?
Fiindcă pentru tine nu înseamnă nimic, dar pentru mine e mult.
- Nu sunt suficient de deșteaptă ? - Te rog, Claire !
Nu !
Dă-mi-o.
Nu e amuzant, Claire !
Claire, îmi pare rău. Te rog, iartă-mă.
Îmi pare foarte rău.
Te-a părăsit.
De ce nu-mi răspunzi la scrisori ?
Te întâlnești cu altcineva ?
Întotdeauna mă întâlnesc cu altcineva.
Da.
M-a părăsit.
Nu este adevărat, domnule Jericho.
Nu îmi dau seama exact, dar cu siguranță nu este așa.
Ai fost surprins când ai auzit că amiralul Dönitz
a schimbat codul meteo al Kriegsmarine ?
Ți-a sunat vreo alarmă ?
Nemții mereu au fost neliniștiți în legătură cu Enigma.
Ei ar trebui să creadă că Enigma e imposibil de spart,
căci ar trebui mii de ani să încerci toate pozițiile
s-o găsești pe cea care decriptează textul.
A doua zi începi iar. Folosind oameni, rămâne în siguranță.
Dar noi nu folosim oameni pentru aceasta.
Nu-i așa, domnule Jericho ?
- Nu. - Nu.
Și acesta este secretul ascuns în secret.
Până acum, ei știu doar că prin codul meteo a apărut o fisură în sistem,
deoarece cineva le-a spus.
Dar dacă cineva le spune exact cum o facem ?
Mașina ta gânditoare. Clic-clac, zi și noapte.
Programată cu un meniu, datorită creierului tău mare,
care reduce probabilitățile la doar câteva milioane la unu,
până găsește combinația câștigătoare.
Și gata războiul.
Am o listuță.
Ești pe ea.
Comuniști, străini,
genii în pragul nebuniei.
Cu totul, un coșmar ca securitate.
Dar dintre toate numele, tu ești singurul
care s-a trezit în brațele depresiei din cauza unei blonde dispărute.
Să-ți duci viață în liniște de acum.
Unde e vespasiană pe aici ?
La dreapta.
Noapte bună, doamnă Armstrong.
Vorbește-mi ! Ce vrei să știi ?
Vrei să știi despre "Rechin" ?
Întreabă-mă de orice secret ! Întreabă-mă și-ți voi spune !
Bietul de tine. Chiar ți-am intrat sub piele, nu ?
Bună dimineața.
Arătați obosit, domnule.
- Ai auzit ultima glumă ? - Nu.
Pantaloni de criză. Cad singuri când apare un american.
Răule.
Pentru dumneavoastră, era băgată pe sub ușă.
"Aricii Dansează Ușor". După slujba de dimineață.
Luați, mâncați, acesta este Trupul Meu,
Care se frânge pentru voi spre iertarea păcatelor.
Mulțumesc pentru bilet.
Înțeleg că e vorba de Claire. Ai aflat ceva ?
Nu a apărut, dacă la asta te referi.
Dar știi ceva.
Habar nu am de ce o fac.
ADU este indicativul pentru "Nachtrichten", Regiment 537,
o unitate motorizată a Armatei germane din Ucraina.
Mesajele îi sunt codate cu cifrul standard al campaniei din Rusia.
- Noi l-am numit "Vînturelul". - "Vînturelul".
Șapte mesaje cu apelant ADU au fost interceptate în martie și aprilie.
Fără cele patru de pe 17 aprilie pe care le-ai găsit tu.
Am notat data și ora interceptărilor.
Un spion nu fură mesajele dușmanului. Oricum n-au fost deco...
Decodate. De ce ar fura patru mesaje pe care nu le poate citi ?
Trebuie să le fi furat ca să le citească.
Să le citească. Nu avea cum.
- De ce ? - Nu avea cum.
Crede-mă pe cuvânt.
Să mă apere Dumnezeu, am mai dat peste unul.
Par să mă-nvârt, dle Jericho, în cerc,
între un bărbat condescendent și altul,
mereu spunîndu-mi-se ce anume mi se permite să știu și ce nu.
Mi-a ajuns, până aici.
Deci, de ce ar avea nevoie ca să le citească ?
Îmi pare rău, nu mă poți întreba asta.
Dar tu-mi poți cere să mă strecor în Sala de Indexare
și să risc să fiu prinsă cu mâța-n sac.
O zi bună.
Domnișoară Wallace.
Domnișoară Wallace !
I-ar trebui o mașină Typex.
Zilnic, mașinile Typex trebuiesc potrivite
după cum își potrivesc nemții mașina Enigma.
Altfel obții doar lucruri fără noimă.
Și e greu să-ți dai seama de poziția corectă zilnic.
Aici intră în scenă decriptorii.
- Cum ? - Ei bine, ai nevoie de o mostră.
Să zicem că piatra aceea de mormânt este încifrată.
Dacă aș ști cine e îngropat aici, aș ști aproximativ ce înseamnă codul.
Asta înseamnă o mostră.
Când ai potrivit mașina, bați mesajul cifrat.
Dacă ies lucruri fără noimă, parametrii sunt incorecți.
Dacă iese "Mary Jane Hawkins"...
ai aflat Enigma acelei zile.
De ce ar lua Claire parametrii "Vînturelului" din 17 aprilie ?
Nu avea cum, dacă nu a fost ajutată.
"Vînturelul" e arhivat în Baraca 6.
E baraca unde lucrezi tu.
Deci acum și eu sunt trădătoare.
Poate că a ajuns cu ajutorul tău la o mașină Typex.
Fetele de la Typex lucrează nonstop.
Îmi pare rău.
Ne-am blocat.
Primele șapte mesaje ADU au fost decodate.
Ce se întâmpla cu ele ?
Sunt trecute în registrul german. Asta e munca lui Claire.
Și apoi ?
Sunt arhivate alături de restul, în registrul principal.
- Ai fost vreodată acolo ? - De una sau două ori, să văd...
Nu. Nu, nu.
- Pentru consultare sau împrumut ? - Pentru consultare.
- Secție ? - Baraca 6. Pentru control.
Ce sunt ?
Interceptări "Vânturel", din martie și aprilie.
- Nu i se dădeau multe șanse, nu ? - Surprinzător.
Dar au apărut probleme.
Îmi pare rău că a durat atât.
N-am mai întâlnit așa ceva.
- Dosarul era gol ? - Era un bilet scris la mașină.
Purta data de 17 aprilie, și dirija toate cererile
la Biroul Directorului General.
Și, în noaptea aceea, ultimele patru mesaje ADU au dispărut,
fără să fie decodate sau arhivate,
luate acasă de Claire și ascunse.
Cine este directorul general ?
Conducătorul Serviciului de Informații Speciale.
Și el primește ordine direct de la primul ministru.
Iar ne-am blocat.
Poate. Dar poate că nu.
Am început să mă pricep la munca de detectiv.
Nu ai ce căuta aici !
- Domnule Mermagen ! - Ce faci ?
Mă puteți ajuta ?
Cei din Sala Mașinilor vor parametrii "Vânturel" din ultimele săptămâni.
Au găsit niște interceptări căzute după un birou.
- Ce-au făcut ? - Știu.
Dar nu spuneți nimănui, vă rog. E vina unei prietene.
Fetele astea...
Ar trebui să-ți fac raport pentru asta, dar...
O mână spală pe alta, nu ?
Vai, domnule Mermagen.
Ce ar spune soția dumneavoastră ?
Parametrii "Vânturel" pentru lunile martie și aprilie.
Doamne.
Deci mai e o șansă să putem citi ce-ai găsit în dormitorul lui Claire.
- Le-am ars. - Ce ?
Bună, Tom. Putem să stăm cu voi ?
- Doar nu ești s-serios. - Bineînțeles că sunt.
Contribuția cea mai de seamă a Virginiei Woolf
la literatură engleză e că s-a înecat.
- De fapt, tocmai plecam. - Cine pleacă la plimbare...
Carne de balenă. Hrană pentru creier, Tom.
Le-ai ars.
Am fost la mustață din cauza năpârcii de Wigram de la Informații Speciale.
M-am panicat. Dar mai rău e că le-aș fi putut citi.
- Cum ? - N-am nevoie de o mașină Typex.
Avem o Enigmă în muzeu.
- Când ai aflat asta ? - Știam, doar că am uitat.
Ai uitat ?
Și cică ești un geniu.
Știi, am câștigat un concurs de rebus dintr-un ziar.
Am înfrânt doi bărbați. Toți trei am fost recrutați pentru Bletchley.
Acum ei sunt criptanaliști.
Și eu sunt o măreață împinge-hîrtie.
Dac-aș fi fost fetiță tatei la vreun pension șic pentru domnișoare...
Uite, e timpul să intru înapoi în tură.
- Tu ? - Deocamdată nu.
Bine.
A spus vreodată ceva despre mine ?
Trebuie că te plăcea.
Cum vorbește despre ceilalți...
Cât să umple un autobuz, ziceai ?
Efectul Romilly.
O singură privire și sunt "romillizați".
Cu cine se vedea ? Adică asta ne-ar putea fi de folos.
- Știu ce crezi despre mine. - Habar n-ai.
Mă simt ca un idiot.
Și nu tu ai "Vînturelul" îndesat în indispensabili.
Nu știu cu cine se vedea.
Și cred că mai bine ne-am opri aici pentru azi.
Nu ești de acord ?
La revedere, atunci.
Domnișoară Wallace.
N-am fost atent în dreapta sau în stânga,
așa că e ceva ce nu am văzut limpede.
Ce anume ?
Că ești o remarcabilă...
Cred că ești pur și simplu minunată.
Tom, drăguț din partea ta că ai apărut.
- Nu știu ce a zis Skynner. - Închide ușa.
Vrea să pleci.
"Trimite-l înapoi la Cambridge și de data asta definitiv."
Ți-am adus permisul de călătorie cu trenul.
Nu acum !
Nu poți, Guy. Zi-le că vreau două zile.
- De ce ? - Poate sparg "Rechinul".
Tu ai spus că nu se poate în patru zile.
Tu ai făcut ca Skynner să pară un prost în fața clienților lui.
Acum vrei să mă duc să-i spun... Cară-te, pentru Dumnezeu !
Scuze, Guy. Bună, Thomas. Ar trebui să auzi asta.
Două semnale lungi de la comandamentul submarinelor în 12 ore.
Înainte și după miezul nopții. Retransmise de două ori.
Apoi nimic. Flota a intrat în tăcere radio.
Și-au ocupat posturile de luptă.
Să zicem 12 submarine, la 20 de mile unul de altul,
poate pe două sau trei linii.
O ambuscadă, acoperind sute de mile de ocean.
Și de data aceasta nu știm unde.
Și au o singură regulă: tăcere radio absolută.
- Și ce... ce... - Ce urmează ?
Fie convoiul are noroc și trece de ambuscadă, fie nu are noroc.
Și primul submarin care zărește convoiul rupe tăcerea radio.
- Cum ? - Folosind cartea cu semnale scurte.
Comprimă informația în câteva litere:
găsirea convoiului, poziția, direcția și viteza.
Repetă din două în două ore. Când celelalte submarine aud,
se îndreaptă spre convoi și trimit un semnal de contact.
Semnal de contact...
Îl vor urmări până la căderea nopții. Preferă să atace pe întuneric.
N-avem cât timp am crezut. Aș spune o zi, maximum o zi jumătate.
- Mary Jane Hawkins. - Grăit-a oracolul.
Au schimbat codul meteo, dar nu și cartea cu semnale scurte.
Așa o să spargem "Rechinul", dacă submarinele găsesc convoiul.
Nu înțelegeți ? E convoiul nostru.
Știm ce transmit submarinele. E mostra de care aveam nevoie.
- Ai avea material suficient ? - Câte semnale îți trebuie ?
Un grup de litere pentru vederea convoiului,
două pentru poziție, unul pentru direcție și unul pentru viteză.
Cinci grupe pentru contact la fiecare două ore.
Urmăresc convoiul pentru 10-12 ore, adică 25 de grupuri de litere.
Câte submarine sunt, opt, zece ?
Fiecare trimite un semnal de contact la două ore.
Doamne, are dreptate. Ne-a găsit o mostră.
- Genial. - G-groaznic.
N-am mai avut o operațiune atât de mare.
Semnalele de contact ne-ar putea da o mostră de 100 de grupuri de litere
și avem cartea semnalelor scurte în muzeu.
Are dreptate, Guy.
Unde sunt cheile muzeului ?
Doamne, Tom. Trebuie să protejăm convoaiele, nu să le sacrificăm.
Dvs. știți cum e acolo.
Succesul planului ține de pregătirea unui masacru.
Nu, nu pregătim nimic. Se va petrece ce se va petrece.
Dar dacă putem folosi asta, vom putea descifra fiecare semnal
de pe fiecare submarin din ocean oricând !
- Inclusiv codul meteo. - Da. Avem textul în față.
Putem începe să refacem noul cod meteo.
- Și reintrăm în luptă. - Vor fi alte convoaie de apărat.
Ai reintrat în afaceri, bătrâne.
Text trunchiat de la Beaumanor. Cineva să-i sune.
Dră Chamberlain, vreți ? Să își verifice copia arhivată.
Pam, la Beaumanor sunt copii pentru tot ce ne trimit ?
- Da. Au totul arhivat. - Mulțumesc.
Alo, aș vrea la Beaumanor 392.
Domnișoară Wallace !
Fără femei la etaj, asta e regulă !
Dle Jericho, sus. Nu s-a terminat.
- Trebuie să luăm mașina Enigma. - Nu m-ați auzit ?
Prima copie se duce către voi, prin teleimprimator
sau prin mesager, în funcție de prioritate.
Păstrăm o a doua copie, în caz de trunchieri.
Putem vedea ?
Dacă doriți. Dar nu e mare lucru.
E o plăcere să primim o vizită de la biroul central la verii de la țară.
Sunteți drăguț, dar...
n-am fi de mare ajutor fără interceptările dvs., dle maior.
Le păstrăm două luni, arhivate cronologic.
Posturile acestea urmăresc frontul de est: "Vânturel" "Uliu", "Erete".
- Și interceptați absolut totul ? - Categoric.
Desigur, mai puțin săptămâna cealaltă, atunci.
"Vînturelul", nu ?
Da, a sunat de la voi Miles Mermagen, extrem de panicat.
"Nu mai vrem ADU, mulțumim, nici acum, nici altădată."
- Ce-l apucase ? - Ordine de sus.
Tocmai îi trimisesem patru mesaje noi.
Kay se ocupa de postul enigmatic.
Continuă.
Da, ADU are un tușeu foarte bun. Ca un pianist de concert.
Mai transmite ?
Acum nu-l mai ascult. Săptămâna trecută a fost extrem de activ.
Îmi cer scuze, domnule.
Cu ce spuneați că vă ocupați, dle...
- Jericho. - Jericho.
Mă tem că nu vă pot spune. Vă ajung imediat.
- Câte mașini spuneați că aveți ? - Aici avem 48.
Mă scuzați.
Emite acum, dacă vă interesează, dle.
Mulțumesc.
Nu vreau să vă deranjez, dle,
dar e important, nu-i așa ?
Știu că n-ar trebui să-ntreb. Dar nimeni nu ne spune nimic.
Înțelegeți ceva din astea ? Este important ?
Da.
Pentru noi, ăsta e tot războiul, bip, bip, blestematul de bip.
Și sunt numai prostii, prostii, prostii.
Da, înțelegem multe din ele.
Și este important.
Unsprezece mesaje ADU și semnale.
Asta-i mașina. Bărbat, femeie, mașină cu două locuri.
Invită-l să oprească, vrei ?
Depășește-l, omule, depășește-l !
Dle Jericho, opriți ! Opriți !
Ai grijă !
Drace !
Bravo, dle Jericho.
Cred că, în circumstanțele date, dră Wallace,
putem risca să ne tutuim.
Hester.
Tom.
Ar putea fi locul potrivit. Pare îndeajuns de pustiu.
Bine ochit.
O fericire.
- Ce ne-ar face dac-ar ști ? - Ne-ar da la câini.
Încântător.
Bine.
Jurnalele pe martie și aprilie de la Beaumanor
și interceptările din 28 martie, 3 aprilie, 9 aprilie, 15, 16, 17...
și parametrii "Vînturelului". Prima oară vine ultimul tambur.
Poate aflăm de ce a dispărut Claire.
Bun. Ordinea tamburilor pentru 17 aprilie.
3-5-4.
R-X-O.
- Ordinea cablajului. - A-O-E-M.
Curentul trece din claviatură la lămpi, prin tamburi și prize.
La apăsarea unei taste, se schimbă calea curentului.
Apasă aceeași literă de zece ori și o să iasă zece rezultate diferite.
Nu știi ce literă o să iasă. E pur și simplu genial.
Cheia mesajului: X-A-T.
- Gata ? - Gata.
- "Y". - "K".
- "E". - "A".
"W".
"C".
- "U". - "Z".
"M".
"V".
- "Q". - "X".
Nu e bine, nu ? Asta nu e germană.
Nu te opri. Uneori operatorul mai transmite și nonsensuri.
Nu te opri.
- "K". - "Z".
- "E". - "R".
- "O". - "A".
- "F". - "D".
Nu e germană ! Haide, geniule !
Îmi pare rău. E cod dublu sau parametrii sunt greșiți.
Ne-am chinuit degeaba.
Mă tem că trebuie să vă rog să vă grăbiți.
Răscoliți hambarul.
Dumnealui e domnul Leveret. Domnul inspector Leveret.
Vrea să știe ce ai făcut. Dar să începem cu începutul.
Ai mai fost aici ?
Și tu ?
Veniți să vedeți, dle.
Dragați râul.
Te rog vorbește-mi ! Ce vrei să știi ? Îți spun orice vrei.
Dați-mi mâna.
Vrei să știi ce e cu "Rechinul" ? Orice secret. Numai întreabă-mă !
Pe aici.
Am ceva să vă arăt. Pregătiți-vă carnetele.
Mai întâi domnișoara Wallace.
Arăt martorei o haină de damă, de culoare gri,
garnisită cu catifea neagră.
Eticheta: Hunters, Burlington Arcade.
- Și martora a răspuns... - Da. E a ei.
Da.
Apoi, un pantof de damă, negru, cu toc înalt.
Tocul s-a rupt.
Și martora a răspuns...
Este o carieră veche.
Au ridicat orașul cu ce au scos de aici.
Normal, faci o gaură dintr-altă.
- Cât de adâncă e ? - Vreo 20 de metri în mijloc.
Doamne, o să avem nevoie de un submarin.
Tare aș dori să te arestez,
dar ne lipsește cadavrul.
E opt fără un sfert. Dl Leveret vă va duce înapoi.
Cred că pentru voi ziua abia începe.
Băieți.
Stai liniștiți. Am trecut doar să vă urez succes.
Sunt sigur că sunteți conștienți, ca mine, de ce este vorba aici.
Nu cred că exagerez când spun
că ar putea fi una dintre nopțile ce hotărăsc războiul.
- Păi mai taci atunci. - O luptă feroce.
Probabil...
e pe cale să înceapă ce mai mare bătălie a convoaielor din istorie.
Acum trei ore, convoaiele HX 229A, 229 și SC 122
au intrat în presupusa zonă operațională
a grupurilor de submarine.
În lunga noastră istorie insulară,
adesea am ridicat mănușa.
Urmează Shakespeare.
Din a pericolului supărare, paza să culegem ca pe-o floare.
Deci, domnilor, porniți.
Hai să dansezi.
Haide, vino și dansează.
- Nu, nu pot. - Ba sigur că da. E ușor.
- Nu, dansează tu. - Dreptul, stângul.
Stângul, stângul.
Ai început să prinzi mișcarea.
P-poate să-mi aducă aminte cineva ?
S-sperăm că submarinele să vadă convoaiele sau nu ?
- Nu. - Eu sper.
- Da, tu sigur că da, Baxter. - A-ai sacrifica...
Un convoi ca să spargem la loc "Rechinul" ? Bineînțeles.
Câți oameni a sacrificat Stalin până acum ? Cinci milioane ?
Se numește "bine comun".
Spune, evident, cineva care nu e în Atlantic momentan.
Nu poți decât să-ți porți războiul propriu. Tu ce zici, Tom ?
Despre ce ?
Deci, Claire, ce făceai ?
Ce ascundeai ?
Bun.
De la început.
Parametrii "Vînturelul" din martie.
E o diferență de fus orar față de Atlantic de două ore.
Acolo e încă noapte.
Ține, amice, bricheta.
Mersi.
"Drin"...
"Urgent".
Mary Jane Hawkins.
Este în nemțește.
Semnal 7-3-6-9-K-C-S.
Am început.
Radiogoniometrii au coordonatele.
Scarborough, 2-5-9 grade.
Witt, 2-4-6, 30 grade.
Flowerdown, 2-6-8 grade.
Aici este... 37,5 cu 49,5.
Urmărește convoiul HX 229.
În afara protecției aeriene. Îi iau ca din oală.
Poziția pe hartă ?
B-D-1491.
- Traiectoria convoiului ? - Șaptezeci de grade.
- Viteza convoiului. - Zece noduri.
Din cartea de coduri, avem C-K-S-A pentru vederea convoiului.
K-A-F-B-N-W-Z-J pentru poziție.
Q-K-D-X e direcția, Q-R-Z-A e viteza, adică cinci grupuri de patru litere.
Parametrii mesajului: B-H-B.
"A-V", "V-K", "A-K".
Corect.
Și la mine la fel.
- "M-S", "S-M". - Corect.
Două bucle. Așa e ?
Și nu sunt conflicte.
10:04.
Am prins unul.
Acum lupii se vor aduna.
Tot nu iese nimic. De ce ?
Nou punct: B-D-1611. Convoiul păstrează viteza și direcția.
Noua poziție: K-A-F-V, N-C-L-A.
Skynner dă o sticlă de scotch celui care sparge codul.
- Știe că sunt tot aici ? - N-a întrebat.
Puck, ai un mesaj pe pupitrul de comandă.
De la Adelphi 4-2-4-3.
Nu este semnat și eu nu sunt secretara ta.
Cheia mesajului: R-M-U.
Cât material vă mai trebuie ?
Avem nouă semnale. Ar fi mai bine cu încă 20-25.
Să presupunem că începe înainte să le aveți.
Poziția pe grilă: B-D-1386.
Curs: 70 de grade. Viteza convoiului: 10 noduri.
Sunt sigur că ajunge să riscăm să facem un meniu. Să încercăm.
- Aveți 17 semnale, dle Jericho. - Nu sunt de ajuns.
De ce naiba ?
Când voi termina, vom căuta un ac în carul cu fân,
dacă ne oprim acum, vor fi o sută de mii de care.
Tu știi asta.
Lună plină, zece submarine, undeva.
Treizeci și șapte de nave comerciale,
cinci de escortă, din care una s-a rătăcit.
Fără navă de salvare și fără acoperire aeriană.
Optsprezece.
- Flowerdown, 2-6-8 grade. - E ceea ce ați putea numi o mizerie.
- Douăzeci și trei. - Prea puțin.
- Ce-ai reușit ? - Mai am nevoie de o legătură.
Nu o văd.
Nume. Toate sunt nume.
- Tu o vezi ? - Nu.
Am început să am un sentiment foarte rău.
Nume poloneze.
- Aici. - Da.
- Meniu. - Să ne rugăm să funcționeze.
A început. Ticăloșii.
Nu aveți case la care să vă duceți ?
- Cum e ? - Patru lovite până acum.
Probabil 300 de oameni pierduți.
Un cargobot olandez și unul norvegian s-au scufundat direct.
Și o navă de transport americană a luat foc.
O jumătate din echipaj se îneacă, cealaltă încearcă să-l salveze.
Tom. Datoria.
Felicitări.
E de jumătate până la urmă.
Tipic pentru Skynner.
Asta ar trebui dusă înapoi.
Unde-i cheia muzeului ?
Scuze, Guy. A rămas la mine.
Securitatea pe aici e...
Atunci șterge-o acasă, bătrâne.
- Nu te așteaptă vreo fată ? - E moartă.
Dumnezeule. Vino.
- Ce e ? - Haide.
E poloneză.
Toate sunt nume poloneze.
Nemții au găsit o groapă comună.
Aici nu scrie că sunt 4.000 de cadavre ?
"Ofițeri polonezi îngropați în pădurea Katyń în 1940"
"sub ocupația sovietică."
"Împușcați în ceafă."
Asasinați de ruși.
De aliații noștri ruși.
Erau tovarăși de arme împotriva naziștilor.
Dumnezeule.
De aceea dosarul era gol, la ordinele Serviciului de Informații Speciale.
Și de asta s-a ordonat la Beaumanor să nu mai intercepteze transmisiunea.
Era un secret prea mare.
Poți muri numai fiindcă îl știi.
Și Claire l-a descoperit.
L-a copiat în registrul german și a trebuit să spună...
cuiva.
- Adam Pukowski. - Poftim ?
Dispărut pe front.
Fratele mai mic al lui Jozef Pukowski.
Claire a furat mesajele pentru Puck,
care caută numele fratelui său.
- Puck ! - Stai ! Te rog !
Acest Puck a ucis-o. De ce ?
Fiindcă și el avea un secret, iar ea-l putea împrăștia.
- Ce secret ? - Nu-ți pot spune !
Alo. Dați-mi la Londra, Adelphi 4-2-4-3, vă rog.
Îmi pare rău. Numărul nu este alocat.
Ce naiba e asta, tu cu o fustă vă învârtiți pe la Beaumanor ?
Leonard, ori mă inviți la dans, ori iei mâna de pe mine !
Ar fi trebuit să te aranjez când ți-ai dat în stambă cu blonda aia.
Care s-a culcat cu jumătate din cei de aici.
La o parte ! La o parte !
Ce naiba îți închipui că faci ?
E la două vagoane mai în față, stă moale și pufos.
Bună dimineața, domnule.
Știai ?
Despre Pukowski ?
Nu aveam nicio dovadă, dar când dra Romilly a dispărut...
- Puck și Claire erau amanți... - Se "întâlneau", cum spui tu.
Se întâlneau de le zburau fulgii.
Jozef Pukowski, care se întreba ce s-o fi întâmplat
cu ofițerii aceia polonezi dispăruți din primul an de război,
și Claire Romilly,
care citea mesajele trimise de Wehrmacht de pe frontul de est.
Erau făcuți unul pentru celălalt.
Și, ca să vezi, gropi comune.
Uniforme poloneze, nume.
Ne-am pregătit pentru propaganda nazistă.
Propagandă ?
Patru mii de polonezi uciși de Stalin ?
Hitler ar sta și în cap pentru asta.
Gândește-te la toți imigranții polonezi din SUA.
La convoaiele noastre cu bunuri americane,
unele în nave americane,
trecând prin Scila și Caribda submarinelor,
ca proviziile noastre să ajung la Stalin.
- Dar e adevărat, nu e așa ? - Masacrul de la Katyń ?
Mai taci. Avem un război de câștigat, iar Stalin ne ajută.
Și ei îi urăsc pe ruși, de secole întregi.
Deci ce face Pukowski ca să se răzbune pe ei ?
Ajută dușmanul.
Dușmanul dușmanului său.
Și știe ceva care va fi de mare folos germanilor... "Rechinul".
Codul meteo.
Claire sigur nu știa ce face el, ea nu e trădătoare.
Sunt sigur că ai dreptate.
Dar Pukowski a aflat că te întorci.
Jericho, amantul ce nu se dădea dus, care a cedat nervos o dată.
Mormolocul care, invitat la bal, a găsit condurul Cenușăresei
și a înnebunit, încât i-ar fi spus totul.
Și ai fi făcut-o, nu ? Despre cum am pierdut "Rechinul".
Și zvonul că era o cârtiță în Park, probabil în baraca ta.
Cât i-ar fi luat lui Claire să afle că Puck era trădătorul ? O secundă.
Așa că a ucis-o.
Are bilet spre Manchester, numai dus, după controlor.
Schimbă filajul.
Să vedem unde și la cine ne va conduce, nu ?
Sosește trenul, peronul trei.
Trenul de 3:15 spre Manchester.
Cum obții bonuri de benzină să te plimbi la Londra ?
E secret, dragule. Cunosc pe cineva.
Trenul este tras la peronul trei, 3:15 numai pentru Manchester.
Manchester, următoarea stație.
Capătul drumului pentru tine.
Du-te acasă, vezi-ți de ale tale
și poate o să uit că tu și prietena ta ați încălcat codul rutier
și legea secretului de stat într-o singură zi.
Ai încercat să mă sperii să-mi văd de treaba mea de la bun început. De ce ?
Pentru că eu te sperii cumva. De ce ?
Din cauza lui Claire. A legăturii mele cu Claire.
Ai grijă.
În noapte când ai venit la mine, deja îl țineai sub ochi pe Pukowski,
dar te-ai dat peste cap să o faci pe durul cu mine.
Apoi erai mai îngrijorat de Claire decât de "Rechin".
- Pentru că n-a venit la muncă ? - Pentru că era prietena lui.
O, nu. Era mai mult de atât.
Lucra pentru tine. Claire era agentul tău.
Ți-a spus totul, inclusiv cum i-am găsit pantoful.
Tu ai spus, Bletchley e un coșmar ca securitate,
așa că ai pus o fată să-ți facă treburile murdare.
Datoria patriotică !
A făcut totul fiindcă tu i-ai spus.
Ai pus-o să se prostitueze pentru Anglia.
Și, când a ajuns la Pukowski, n-a mai mers.
I s-a făcut milă de el și i-a spus ce scria în registrul german.
Nu-i de mirare că te temeai.
Ai făcut o greșeală groaznică și agentul tău a murit. Claire...
A sărit !
A dispărut !
Haide ! Dă-n spate !
Ce fac ?
Domnule, vă rog. În stație nu e. Au fost puse controale.
- Căutați iarăși în tren. - Dar nu e în tren !
Trebuie să-l lăsăm să plece.
Puck, ai un mesaj pe pupitrul de comandă. E Adelphi 4-2-4-3.
- Păstrează restul. - Mulțumesc.
La gară, repede, vă rog.
Idiotule. De data asta nu te pot salva.
I-ai spart malarul lui Skynner.
Tom. D-descifrăm codul meteo.
Unde-i Puck ?
Cât de grav este ?
Grav.
Dar descifrăm "Rechinul", mulțumită vouă.
Ce-i asta ?
Coordonate A-M-2-9. Credem că-i un semnal distorsionat.
- Semnal pentru un submarin ? - Pentru U-617.
Scos din luptă cu ordin să vină...
Da ?
Unde e asta ?
Loch Feochan, Scoția, unde aș vrea să îmbătrânesc.
Dacă voi ajunge bătrână.
Deci chiar e adevărat. U-671 ajunge în 24 de ore.
E rândul nostru să-i luăm ca din oală.
Dumnezeule...
- Ai grijă. - O să am.
La naiba.
- Sunt pe frecvența potrivită. - Domnule.
Probabil sunt interferențe.
Perfect !
Tocmai la timp să dea peste cap întreaga operațiune.
- Vreți să abandonăm ? - Vorbești serios ?
- Nu am ucis-o. - Știu.
Pentru asta crezi că sunt aici ?
- Așa te vreau, drăguță. - Sunt pregătiți.
Vino afară.
Cu restul cum rămâne ?
Adevăratul secret pentru nemți, cum am reușit să spargem codul ?
- Despre mașinăriile mele ! - Thomas, Thomas.
Poți avea dușmanul tău. Lasă-mă să-l am pe al meu.
- Nu. - Atunci împușcă-mă.
- E operațiunea dvs., dar omul dvs... - Nu e omul meu.
Puneți masa.
- Dă-i drumul. - Spune mătușii că pachetul e gata.
Masa este gata.
Drept la țintă !
Nu cauți unde trebuie.
Este domnul Jericho.
A revenit acasă, cu bateriile golite.
Ce mai tocilar te-ai dovedit și tu.
- Îmi scot pălăria în fața ta. - Nu e acolo. Nu m-ai auzit ?
Ne-a părăsit.
Scena crimei era ca un maldăr de haine lăsate pe plajă.
Uneori înseamnă că cineva e mort.
Uneori înseamnă că cineva a vrut să dispară.
Ca un agent care a fost corupt de ținta sa.
Ai înțeles înaintea mea.
De ce crezi asta ?
Pukowski era în tren și-l lăsai să fugă.
Cunoștea secretul cu care puteam pierde războiul. Mașina gânditoare.
Așteptai să vadă la cine te va conduce.
Cine naiba putea fi ca să-ți asumi un asemenea risc ?
Numai Claire.
M-am înșelat, nu ?
Nu era cu Pukowski.
Îl aștepta undeva, să-l ducă în ascunzătoarea ei din Scoția,
unde amanții fugari ar fi putut rămâne până la finele războiului.
Crezi că n-am verificat ?
Îl iubea, iar Pukowski a adus-o până în pragul de a o face.
Apoi însă a trebuit să-i spună ce ea nu știa,
despre submarinul care venea să-l ia și de ce.
Dacă erau prinși, amândoi ar fi fost acuzați.
Dar nu era cale de întoarcere. Doar înainte, spre Germania.
Dar n-o cunoștea pe Claire.
Nu era o trădătoare.
Este ea undeva,
ca o sabie atârnată deasupra capului tău.
În feluri diferite, ne-a păcălit pe toți.
A fost imposibil de citit.
- Rămâi la matematică. - Cred c-am găsit ceva !
Ce ai găsit ?
Ușurel.
- O scăpăm, băieți. - Îți dorești să fie ea ?
Alarmă falsă !
Taci din gură !
Mai caută.
Poți fi sigur.
O voi face.
Primăvara, 1946
Londra după război
- Îmi pare rău c-am întârziat. - Nu face nimic.
Începeam să mă îngrijorez pentru amândoi.
"Cea mai mare bătălie a convoaielor"
a fost momentul crucial al războiului în nordul Atlanticului.
Criptologii au descifrat codul "Rechin" al Enigmei
până la capitularea Germaniei, în 1945.
URSS a negat responsabilitatea pentru masacrul de la Katyń
până în 1990, când președintele Mihail Gorbaciov
a exprimat "regretul profund" al țării sale pentru această crimă.
Oficial nu s-a recunoscut contribuția decriptorilor de la Bletchley Park.
Munca lor, care a dus la salvarea a milioane de vieți,
a rămas un secret pentru treizeci de ani.
Traducerea: Radu C.